Franjevački samostan
sv. Frane u Zadru
Trg sv. Frane 1 23 000 ZADAR Tel. 023/ 250-468 Fax: 023/ 254-349
WEB STRANICA: www.svetifrane.org
Osoblje samostana: Fra Josip Sopta, provincijal,
Fra Drago Ljevar, gvardijan 098 337 001 ili e-mail: drago.ljevar@si.t-com.hr
Fra Diego Deklić tajnik provincije, vikar, ekonom, tel. 254-348
i fra Tomislav Ćurić knjižničar
Zadar, 13. lipnja 2010.

23(34)2010.

SVETI ANTE PADOVANSKI
Rodio se u Lisabonu u Portugalu pokraj XII. stoljeća. Nakon svećeničkog ređenja ušao je u red Male braće. Propovijedao je po Francuskoj i Italiji, obrativši mnoge krivovjerce. Napisao je vrlo učene propovijedi i bio prvi profesor teologije u svome redu. Umro je u Padovi godine 1231. godine.
Sv. Antun je rođen u portugalskom gradu Lisabonu oko 1195. godine, i to – prema predaji – 15. kolovoza, na blagdan Marijina uznesenja na nebo. Kršten je na ime Ferdinand: ime Antun, po kojem je poznat, uzima kasnije kao franjevac. Njegovi roditelji, Martin i Terzija, pripadali su uglednijim lisabonskim obiteljima. Svoju su djecu odgajali u vjerskom i viteškom duhu, a Ferdinada, koji im je kao prvorođenac bio prva uzdanica, dali su i na školovanje. No Gospodin je s njime imao druge planove: doskora će ga uzeti k sebi i pripremiti za veliko poslanje.
U cvatu mladosti, svakako prije dvadesete godine života, Ferdinand ostavlja obitelj i svijet i povlači se u opatiju redovničkih kanonika sv. Augustina, najprije u Lisabonu, a zatim u Koimbri. U tim samostanima stječe visoku izobrazbu, poglavito u Sv. pismu. Svojim molitveni, životom i marljivošću tu je sigurno postavio temelj slavi što ju je stekao kao jedan od najvećih propovjednika spasenja u povijesti Crkve.

Sv. Antun utemeljitelj je školstva u franjevačkom redu. Bio je profesor na sveučilištu u Bologni, Monpellieru, Tuluzu i Padovi i napisao propovijedi koje su mu zaslužile naslov Evanđeoskog naučitelja sv. Crkve. Vršio je osim toga dužnost starješine u provinciji i kustodiji. No on je uvijek i iznad svega ostao apostol dobrote, mira, pravde i svetosti.
Nikada nećemo doznati koliko je sirotinji pomogao, koliko progonjenih zaštitio, koliko beznadnih utješio, kolikima vratio vjeru u Boga i pouzdanje u život, i koliko je tragedija spriječio: poznat nam je slučaj kako je jednom čudesnim svjedočenjem novorođenčeta dokazao nevinost žene pred ljubomornim mužem, a drugom je zgodom čudesno ozdravio ženu koju je suprug, u naletu bijesa, na smrt izranio. Nije potrebno nagalasiti da je u dotičnim obiteljima uspostavio povjernje i ljubav.
Prigodom otaranja groba sv. Antuna i pregleda njegovih smrtnih ostataka, stručnjaci su zaključili da je Antun bio visoka stasa i snažne tjelesne konstrukcije. Pa ipak je umro relativno mlad. Iscrpila ga je bolest, a još više napori i pokornički život što ga je prikazao Bogu za obraćenje grešnika i nevjernika. Kad je osjetio da mu se približava kraj, povukao se u osamljeni samostan u Camposampieru, kod Padove. Htio je biti posljednje dane svoga života sam s Bogom.
Zemljište za taj samostan dao je franjevcima pobožni grof Tiso. Isti grof svjedok je izvanrednog čuda iz Antunova života: Jedne večeri, hodajući samostanskim hodnikom, zapazio je da iz Antunove sobe zrači neobična i jaka svjetlost. Otvorivši vrat, imao je što vidjeti: Antun je u svom naručju držao Djetića Isusa i s njime milo razgovarao!
U petak 13. lipnja 1231. godine naglo mu je pozlilo. Budući da je sam Antun zaželio da umre u Padovi i da bude pokopan u crkvici sv. Marije, braća se požuriše da ga prenesu u grad. Stigli su samo do njegova predgrađa zvanog Arcella.
Pogrebu je prisustvovalo nebrojeno mnoštvo ljudi iz grada i okolice. Pri pogrebu zbila su se mnoga izvanredna čudesa. Bog je počeo proslavljati svog poniznog i vjernog službenika.
Antunova subraća počela su odmah nad Antunovim grobom podizati veličanstvenu baziliku, kao trajan spomenik njegove slave. Već 1263. godine mogli su prenijeti njegove posmrtne ostatke u grob i u novu crkvu. Kad su tom prigodom otvorili lijes i našli Antunov jezik čitav i svjež, sv. Bonaventura je izrekao znamenite riječi: «O blagoslovljeni jeziče, koji si uvijek blagoslivljao Gospodina i druge si učio blagoslivljati! Sad je očito kakve te zasluge uzvišiše pred Bogom!»

Popričesna meditacija
11. nedjelja kroz godinu C
Prispodoba o dvojici dužnika, te Šimunov odgovor na Isusovo pitanje, koji je ispravan i Isus ga potvrđuje, poziva nas da shvatimo da je oproštenje u redu stvarnosti prvo i da ono izaziva na obraćenje i ljubav. No Isus ne zaboravlja naglasiti i povratnu vrijednost inicijative ljubavi: “Onome tko se malo prašta, malo ljubi”.
“Šimune, imam ti nešto reći: “Vidiš li ovu ženu?”
...Ne vidiš njezinu čežnju za novim životom. Ne vidiš ono što i tebe optužuje. Pogledaj ovu ženu: ona mi je puno više učinila. Tko ima više ljubavi?
Ova je žena na moje noge izlila svoju godišnju plaću. Ovoj se ženi mnogo oprašta...
Gospodine! Činim prema Tebi koliko moram. Ne znam jesam li ikad osjetio potrebu da isplačem srce do Tvojih nogu. Ja nisam učinio neko veliko zlo. No nisam sposoban za Tebe žrtvovati nešto veliko, potrošiti svoje imanje.
I meni govoriš: Pogledaj ovu ženu i neka ti progovori o ljubavi. Priredio: Dario Miletić

Pobožnost prema sv. Antunu rasla je sve više i Antun je brzo postao jedan od najpoštovanijih i najdražih svetaca kršćanskoga puka. Njegov grob u Padovi, u bazilici franjevaca konventualaca, cilj je neprekidnih hodoćašća. Preko sv. Antuna mnogi dolaze do obraćenja. Poglavito on već vjekovima privlači one koji trpe: kod njega nalaze utjehu i jakost. Velikom Božjem ugodniku svi s pouzdanjem otkrivaju svoje radosti i svoje žalosti. A on jednako svojim zagovorom na sve izlijeva Božje milosti i blagoslov.
O naučitelju izvanredni, svjetlosti svete Crkve, blaženi Antune, ljubitelju božanskog zakona, moli za nas Sina Božjega (Aleluja).
MOLITVA
Svemogući vječni Bože, ti si dao da sveti Antun bude tvom narodu istaknuti propovjednik i zagovornik u životu. Udijeli nam da slijedimo nauk kršćanskog života i u svim kušnjama osjetimo tvoju pomoć. Po Gospodinu.

SATNICA * OBAVIJESTI * SATNICA * OBAVIJESTI * SATNICA * OB
Sveta ispovijed radnim danom od 8 do 11 i od 17,30 do 18,30 sati
Nedjeljom i blagdanom prije sv. Mise.

Nedjelja 13. VI. : XI. NKG, sv. Ante Padovanski - Svetkovina u našem samostanu. Mise su do podne svaki sat: 7, 8, 9, 10 i 11 sati. Popodne u 17 (blagoslov djece) i večernja misa u 20 sati
Ponedjeljak: 14. VI. : Rufin, Elizej - Kateheze za odrasle
Utorak 15. VI.: sv. Vid - Pobožnost utorkom sv. Anti - molitva. Kateheze za mlade
Srijeda 16. VI.: Franjo Regis
Četvrtak 17.. VI.: Adolf, Laura
Petak 18. VI. Marko, Marcelijan
Subota 19. VI.: Romuald, Rajka
Nedjelja 20. VI.: XII. NKG, Naum Ohridski
NEDJELJOM SU MISE u 8,30 u 10 i u 20 sati
Svaki dan je misa u 7 i 20 sati
Služba časova (časoslov): svagdanom u sv. misi,
nedjeljom i svetkovinama Večernja u 19,30 sati.
Prve nedjelje u mjesecu sastanak s FSR-om sat vremena prije večernje mise
Euharistijsko klanjanje: u petak poslije Mise
Krunicu molimo svaki dan u 19,30 sati.

Ak’ čudesa tražiš, gle,
smrt i bludnja, nevolje,
vrag i guba bjegaju,
zdrave bolesnici.
More, lanci uzmiču,
uda, stvari propale;
mole i dobivaju
mladi pa i stari.

Iščezava pogibelj,
prestaju i potrebe,
neka kaže tko to zna,
pa i Padovanci.
More, lanci uzmiču,
uda, stvari propale;
mole i dobivaju
mladi pa i stari.

Posebno preporučamo pogledajte nedjeljna i blagdanska čitanja u PPT i PPS prezentacijama.
www.svetifrane.org (stranica našeg samostana sv. Frane u Zadru)
www.mali-brat.com (stranica naših mladih sv. Frane Zadar)
www.ofm-sv-jeronim.hr (stranica naše Provincije sv. Jeronima Zadar)
www.svetinikola.hr (stranica župe sv. Nikole Tavelića u Rijeci)